På jernbanelinjen i Alaska...
Et oppdrag om å bytte ut skinnegangen i den lengste tunnelen...
...blir til kvelden fra helvetet.
De sitter fast i Whittier.
Det er et godstog som må komme seg videre.
- Vi må skynde oss. - De mistet nålen.
Det er kun en liten nål som hindrer oss.
En villmarksmann befinner seg alene i skogen.
Jeg har gått meg fullstendig vill.
Han møter egen frykt i mørket.
De jakter om natten.
Railroad Alaska
Klokken syv om morgenen. Palmer.
La oss dra.
Bill og Davy skal frakte den lengste lasten i jernbanelinjens historie.
- Fjorten. - Dette blir en stor jobb.
Oppgaven er å frakte en 366 meter lang jernbaneskinne-
-sørover, til Whittier-tunnelen.
En ødelagt skinne må erstattes.
Lasten veier 22.700 kilo.
- Det er én gigantisk skinne. - Dette er farlig.
Seksten skinner er sveiset sammen på forhånd, -
-slik at prosessen skal gå fortere.
Skinnen er 23 vogner lang.
Den er kun sikret på midten, for at toget skal kunne svinge.
Det er essensielt at lasten kommer hel frem til rett tid.
En 390 meter lang skinne.
Det føles bra at vi får til å frakte den over fjellet.
Dette er en risikofylt jobb, men vi får den gjort.
Jeg liker utfordringer.
Whittier-tunnelen er den lengste tunnelen på jernbanelinjen.
Togene må gjennom tunnelen når de skal ut av havnen.
Inntil de nye skinnene er på plass, er havnen avstengt.
Tog med livsviktig frakt til hele staten, -
-står stille.
Det blir flere og flere båter.
Vi må få kjørt toget dit det skal, -
-så skinnen kan lastes av.
- La oss sette i gang. - Ja.
Crewet må frakte den dyrebare lasten 14,5 mil sørover.
Terrenget er ulendt.
De må gjennom de krappeste svingene på linjen-
-før de når Whittier-tunnelen.
Der skal de erstatte den skadde skinnen, -
-slik at togene kan passere.
Det tunge toget kan ikke kjøre i mer enn 56 kilometer i timen.
Dette for å unngå å skade lasten.
Den vanskelige jobben må utføres under tidspress.
De har last som de må frakte videre.
De venter på at skinnen skal repareres.
Vi må være der så fort som mulig.
Ved Whittier-tunnelen...
Kom igjen, folkens.
Cliff Giles forbereder teamet på jobben som skal gjøres.
Vi skal erstatte skinnen.
Behold hjelmen på i tunnelen.
Det er mange utfordringer ved tunnelarbeid.
Det er lite lys, og det bråker-
-som en jetmotor.
Husk at vi jobber under tidspress.
For å få revet opp den gamle skinnen, bruker teamet en spesiell maskin-
- med tenner som graver opp den steinete bakken.
Vær forsiktig!
Det blir ikke lett, for skinnen sitter i asfalten.
Den sitter veldig godt fast.
Vi får ikke gravd opp asfalten skikkelig.
Den er veldig hard.
- Det er så vidt det går. - Den er litt utslitt.
Vi får ikke gravd nok.
Vi kan justere den på endene.
Vi må få gjort dette, koste hva det koste vil.
Om vi så sliter ut 30 tenner.
Hvis det ikke går som planlagt...
...blir vi ikke ferdige til toget kommer.
225 kilometer lengre nord.
Flink jente.
Jeg trives godt her. Det er så fredelig.
Jeg liker fuglene og omgivelsene.
Villmarksmannen Roger Bickleman-
- har tilbragt de siste 18 månedene ute i naturen.
Jeg vokste opp i Pennsylvania.
Jeg har alltid drømt om å bo utendørs.
Jeg gikk på college, og fikk meg jobb som selger.
Jeg måtte være inne hele døgnet, -
-i full belysning. Jeg måtte vekk.
Jeg måtte komme meg ut. Så jeg endte opp her.
Jeg søkte opp dette stedet på nettet.
Jeg kjøpte det usett.
Da jeg kom hit, var disse kloremerkene nye.
Det hadde vært en bjørn her noen dager før jeg kom.
Det sto det ikke noe om i annonsen.
Jeg har to hunder som holder meg med selskap.
Man blir ikke ensom når man har mye å gjøre.
Jeg har med meg noen ting for å sikre overlevelse. Et vannfilter og en øks.
Det er ikke rennende vann her.
Jeg sager av is på innsjøen.
Så legger jeg isen i bøtten, og tar den med tilbake.
Jeg smelter isen over natten.
Da har jeg iskaldt, friskt vann om morgenen.
Jeg maler mye om vinteren.
Det er avslappende og kreativt.
Det er viktig å holde seg i aktivitet når man er her.
Det hjelper på ensomheten å ha en rutine.
Man har tid til å utforske ting.
Når man strukturerer dagene, går tiden fort.
Man må klare seg uten visse ting.
Jeg har hverken Internett eller mobiltelefon.
Man må gjøre noe kreativt for å holde hjernen i gang.
I dag maler jeg en ørken.
Det er fint å få et annet perspektiv.
Noe annet enn snø og is.
Det gir en viss tekstur, og en innser...
At det finnes mer i verden.
Livet her er utfordrende. Jeg spiser rype og hare.
Jeg har skutt noen dyr. Det er bare villmark her.
Og i villmarken er det essensielt at man finner en vei-
- gjennom bushen, slik at man får tak i mat og utstyr.
Noen lokale frakter varer på elven, -
-vinter, som sommer.
Jeg vil finne stien til elven.
Roger må gå over seks kilometer gjennom dyp snø...
...og tett skog for å komme til Susitna River.
Jeg må gå for å skaffe forsyninger, -
- men jeg har aldri vært mer enn 1,6 kilometer utenfor dette området.
80 kilometer lengre sør.
Bill og Davy er redd fartsrestriksjonene-
- gjør at de ikke får levert skinnen i tide.
Vi må virkelig skynde oss.
Men vi kan ikke kjøre så fort.
Det kommer til å ta tid, og de venter på oss.
Vi kan ikke kjøre i mer enn 56 kilometer i timen. Slik er det.
Vent.
Vi har ikke luft. Vi stopper.
- Jeg går ut. - Jeg vet ikke hva som skjedde.
- Vi skal ta en titt. - Hver gang.
Det må være noe alvorlig. Det skal ikke bare stoppe slik.
Det ser ikke bra ut. Slangen har løsnet.
- Har luftslangen løsnet? - Ja.
I villmarken i Alaska...
Vi har ikke luft. Vi har stoppet.
Et godstog med en 166 meter lang skinne, har stanset.
Det ser ikke bra ut.
Luftslangen mellom bremsene, har løsnet.
Lufttilførselen stoppet.
Jeg kobler slangen sammen igjen, så bremsene fungerer.
Vi må dra.
- Da er alt klart. - Jeg er så glad for-
-at det bare var luftslangen.
Vi må komme tidsnok.
Ja. Togene kan ikke gå før skinnen er skiftet ut.
Når togene ikke går, tjener vi ingenting.
145 kilometer lengre sør, ved havnen, blir det flere og flere tog.
Togene kan ikke kjøre før tunnelen åpnes.
Skal det skje, må Cliffs team erstatte den ødelagte skinnen.
Den skal inn der.
De håper at en ny tann-
- vil bidra til at gravingen går fortere.
Nå vil det nok gå lettere.
- Det utgjorde stor forskjell. - Bare 45 meter igjen.
Vi kan begynne å løsne skinnen.
Disse festeanordningne holder skinnen på plass.
Vi må løsne alle.
Den er 366 meter lang.
Det er antakeligvis 2000 festeanordninger.
Man får vondt i leddene og ryggen, men det er betalt trim.
- Vi må få opp tempoet. - Dette er ikke gøy.
306 kilometer lengre nord...
...nær Talkeetna, er villmarks- entusiastene Jim og Nancy James-
-i gang med å bygge sin egen hytte.
- Liker du den nye drillen? - Den er fantastisk.
Men det er tøft å jobbe i snø og is.
- Huff. Kroppen verker. - Gå hjem, du.
Jeg skled og holdt på å falle.
Plutselig var det som jeg fikk en kule i armen.
- Fra skulderen til... - Til armen?
Der. Fy søren.
For et par år siden, sa kona mi:
"Jeg kjenner ingen som utsettes for flere ulykker enn deg."
Men jeg lever fremdeles.
Jeg har vært sykepleier mange ganger.
Jim har stadig problemer.
Iblant lurer jeg på om han oppsøker dem.
Dette er ulykke nummer 127. Jeg må ta det mer med ro.
Gjør jeg noe forhastet, kan jeg miste enda en kroppsdel.
Jeg har ikke så mange flere å miste.
Jeg tror jeg vil sende deg til byen likevel.
Jeg synes du skal dra på sykehuset.
Jeg liker ikke å dra til byen.
Du må høre hva de sier.
Jim bestemte seg for å dra til sykehuset. Det er utrolig.
Han gjør ikke slikt. Det er urovekkende.
Heldigvis for Jim, går passasjertoget.
Vi har det alltid bra på jernbanen i Alaska.
Konduktør Harry Ross-
- har fraktet passasjerer i Alaska i 47 år.
For de fleste som bor her, -
- er dette eneste transportmiddel mellom hus og hytter.
Uten jernbanen, ville de ikke kommet frem.
Toget er deres livsline.
- Ta vare på ham, Harry. - Det skal jeg.
Jeg tar vare på ham, Nancy.
Jim drar alene til sykehuset, mens Nancy ser til hytta.
Han er i gode hender. Harrys hender.
Han redder meg alltid. Jeg er egentlig glad for å bli kvitt ham.
Han har det vondt, og det har slitt på meg.
Jeg er glad han dro til byen.
Slapp av. Jeg skal ikke ta på deg.
Jeg tør ikke det.
Jeg har blitt forbrent og skutt, og jeg har vært i flystyrt.
Jeg har skadet meg mye.
Men dette er den verste smerten jeg har hatt. Og det blir bare verre.
Da må du på sykehus.
- Jeg har aldri hatt det så vondt. - Dette er akutt.
3,2 kilometer lengre sør...
Jernbanearbeider Johnny Evans inspiserer skinnene.
Vi er skinnegangens voktere.
Vi ser ulovlig opphold-
- og ulovlig bruk av skinnegangen for jakt og fiske.
Det dummeste jeg har sett, var en som hadde ruset seg-
- og lagt seg på skinnegangen. Toget kjørte over ham.
Da det stanset, løftet han hodet.
Toget traff hodet hans, og han fikk et sår.
Jeg sa jeg ville ta på hodet hans og tippe Lotto.
Verdens heldigste mann.
Vi vil ikke at uvedkommende skal oppholde seg på skinnegangen.
Den har satt seg fast.
Er det noen her?
Jeg tror personen må ha kommet over elvebanken-
-og satt seg fast mellom skinnene.
Det er ingen sikt her. Toget kommer rundt svingen.
Føreren vil ikke se noe før det er for sent. Toget kan spore av.
- Si ifra til konduktøren. - Greit.
- Kontrollsenter til Evans. - Ja?
Jeg får ikke tak i konduktøren.
På'n igjen. Hva foregår?
Jøss. Noen vil ha oss til å stoppe.
Tuller du?
Fryktelig!
Godt du var her. Hvis ikke, hadde vi sprengt den i filler.
- Hei, Johnny. - Står til, Harry?
Ganske bra. Jeg har aldri sett noe sånt før.
- Jeg dro og dro... - Sprøtt.
- Den sitter fast. - Galskap.
298 kilometer lengre sør, i Whittier-tunnelen...
- Skal den være i midten? - Akkurat der.
Klokken er 16.
Cliff og teamet jobber fremdeles med å fjerne den ødelagte skinnen.
Det er risikabelt å jobbe på et så mørkt og lite sted.
Man må holde hodet kaldt når man opererer utstyret.
Er man uoppmerksom, kan man miste livet.
Man kutter gjennom skinnen på under ett minutt.
Dersom noe går galt, -
- kan bladet knuse, og partikler sendes opptil 30 meter bortover.
Jeg har sett knivblader eksplodere.
Vi har kuttet løs den første biten. Den kan fjernes.
Er du klar til å ta farvel, Rich?
Jeg er klar til å ta farvel med dritten.
Få den vekk. Den beveger seg, Jason.
Ett skritt nærmere ferdigstillelse.
- I nord... - Jeg har et tau der oppe.
...håper Harry at toget kan få flyttet snømaskinen.
La oss se om vi kan få fjernet den.
Jeg vil ikke bli forsinket.
En passasjer har skadet skulderen, og må på sykehuset.
Vi har ikke mer tau enn dette.
Knyt det rundt her.
Det må ikke løsne når vi prøver å dra den.
Jeg tror det går, Johnny.
Jeg følger med her fremme.
Jeg roper når den løsner.
Når du er klar, rygger jeg.
- Jeg er klar, Harry. - Da setter vi i gang.
Den sitter fast.
80 kilometer sør for passasjertoget...
Det er ikke rart jeg ikke har gjort dette før. Det er utfordrende.
Roger Bickleman beveger seg gjennom villmarken.
Han må komme seg til elven, så han kan få hentet nye forsyninger.
Det er ulver, prærieulver og andre rovdyr her.
Man må være på alerten.
Det kan være noe som ikke liker mennesker her.
Her er det bjørneekskrementer. De er her ute et sted.
Jeg må se til at hundene er trygge.
Hundene mine betyr alt for meg.
Det er bare oss her. Vi er avhengige av hverandre-
-for å overleve.
Jeg har aldri gått lengre enn dette.
Det ser ut som tett skog.
161 kilometer lengre sør...
Bill og Davy nærmer seg noen av de krappeste svingene.
Vi må følge med på begge sider, -
-for ikke å miste skinnen.
Den kan bite som en klapperslange.
Man må være på vakt.
For at det skal bli mindre press på skinnen, -
- senker Bill farten til 24 kilometer i timen.
Rundt svingen.
Herregud. Når som helst, kan skinnen...
...bøye seg slik.
I Alaska...
...strever Bill og Davy med å styre den 366 meter lange skinnen-
-gjennom Chugach-fjellene.
Det er utrolig hvor lett den bøyer seg.
- Det var litt risikabelt. - Nå er vi i gang!
- Det er godt vi er like hele. - Men forsinkelsen vil koste oss dyrt.
- Vi har dårlig tid. - Det er knapt.
257 kilometer lengre nord...
Jeg sa jo at den satt fast.
En forlatt snømaskin har stoppet Harrys tog.
Jeg prøver å dra én gang til.
Villmarksentusiast Jim James er ombord, og må på sykehuset.
Dette har jeg aldri sett før. Sånn, ja.
- Det gjør nok susen. - Håper det.
OK, da er det klart.
Ja! Se der!
- Nå beveger den seg. - Ja.
- Sånn. Suksess. - Ja, kompis. Takk, Harry.
La oss dra den bort dit.
HR ordner opp.
For et lagarbeid!
- Takk for hjelpen. - Takk, folkens.
- Takk. - Nå kan vi kjøre igjen.
Enda en fin dag på jernbanen i Alaska.
Kan jeg gjøre noe mer for deg, Jimmy?
Har du noen sterke smertestillende?
Nei, jeg er ikke et sykehus.
Samtidig, sør i Whittier...
- De har ikke kommet ennå? - Nei.
Klokken er 20, og Cliffs team venter på at Bill og Davey skal komme-
-med den nye skinnen til tunnelen.
Hvis de ikke kommer i kveld...
...må godstogene vente enda en dag.
La oss finne ut hva som skjer.
Vi må vite det nå.
Anleggsarbeiderne her. Vi har ikke hørt fra toget.
- Vet du noe? Over. - De har litt trøbbel, -
- men jobber med saken. - Vi er klare.
- Vi må få åpnet tunnelen. - Alt avhenger av toget.
Vi får bare vente.
225 kilometer lengre nord...
Nå er det bare tjukk skog.
Jeg må begynne å rydde stien.
Villmarksmannen Roger følger en sti-
- som skal være den raskeste veien til Susitna River.
Det er hardt arbeid. Jeg svetter allerede.
Den knakk. Jeg er glad jeg har flere.
Det er mye ekstra jobb.
Dypt inne i skogen, endrer alt seg.
Det er tungt.
I sør ankommer Bill og Davy endelig Whittier-tunnelen.
Det var det!
Utenfor tunnelåpningen, -
-skal de laste skinnen forsiktig av.
Nå skal vi laste skinnen av toget og legge den på bakken.
Det blir ikke lett.
Davy skal dirigere oss.
Hvis noe skjer, kan jeg eller andre bli drept.
Det er farlig.
- Vi er i en presset situasjon. - På tide å begynne.
Teamet er under tidspress, men kan ikke la skinnen bøye seg.
Jeg rygger bakover når skinnen kommer av.
Vi kjører ved siden av mens den løsner.
Vi har ikke helt kontroll på skinnen når den løsner.
Alle må holde avstand. Vi kan ikke mislykkes.
Vi er klare, Bill.
Jeg følger med på deg hele tiden.
Godt jobbet. Sånn, ja. Det er bra.
Det må være perfekt.
OK, Bill. Omtrent halvveis. Forsiktig.
Det ser bra ut. Godt jobbet.
Det er ikke så lett som det ser ut.
Jeg må kontrollere farten på 23 vogner.
Jeg må styre vognenes bevegelse.
Dette er ikke barnemat.
- OK. Fortere. - Da kjører jeg litt fortere.
- Saktere, saktere. - Hva?
Fin fart nå.
Litt fortere.
Nå må du gi deg. Jeg er veldig stresset.
- Skinnen samarbeider ikke. - Den begynner å bøye seg.
- Ser du det? - Er alt bra, Davy?
Vi prøver å rette den ut igjen og minske trykket, -
-så den ikke brekker.
Jeg har god avstand.
Da setter vi i gang. Vi må få den ned på bakken.
Litt saktere. Nå er det passe. Dette ser bra ut.
Den har rettet seg. Fin fart.
- Nå er vi på sporet igjen. - Det er bra.
- Det gikk som smurt. Bra, Bill. - Det er som musikk i mine ører.
Tre meter til. To, en. Der, ja!
- Ja! - Bra jobbet.
- Oppdrag utført. - Vi greide det.
- Bra jobbet, Davy. - Hvor våt ble du?
Her inne er det tørt og varmt.
Jeg er veldig glad vi er ferdige.
Cliffs team må nå dra skinnen inn i tunnelen og få den på plass.
En helt ny skinne. Vi må se til at den passer med den andre.
De må jobbe gjennom natten, så tunnelen kan åpne om morgenen.
Nå skal vi få skinnen på plass.
Dette er den mest kritiske fasen.
Det er risikabelt, men vi er nødt til å gjennomføre.
Når vi begynner, må vi holde på til vi er ferdige.
225 kilometer lengre nord...
Dagslyset minker.
Det nærmer seg skumring, og Roger leter fremdeles etter elven.
Når skogen er på sitt tjukkeste, -
- ser alt helt likt ut. Jeg er helt alene.
Det er ingen her som kan hjelpe meg.
Jeg har gått meg fullstendig vill.
Det er mulig jeg har tatt meg vann over hodet.
Jeg må nok tilbringe natten her ute.
Rovdyrene jakter om natten.
Det kan være bjørner som lusker rundt her.
Jeg er redd.
Midnatt.
- Holder det? - En til.
Cliffs crew kan endelig feste skinnen.
Når vi har fått strammet den, -
-kan vi bruke denne jernbanemaskinen.
Vi må få skinnen på plass nedi sporet.
Denne maskinen er essensiell.
Den legger skinnen stødig og lavt på bakken.
Teamet sikrer den på plass.
Løft den opp.
- Har du nålen? - Nei, det tror jeg du har.
Det var dette jeg var bekymret for.
De har rotet bort nålene vi trenger.
Nålen holder jernbanemaskinen på plass.
Uten den, kan de ikke legge skinnegangen.
Mørket er ikke vår venn.
Har du et par nåler vi kan bruke? De har mistet dem.
Én liten nål stopper oss fra å legge 366 meter.
I nord...
Holder du deg varm?
Roger sliter med å holde varmen.
Kom igjen.
Jeg har en tyggegummi.
Forhåpentligvis vil polene på batteriet-
-og aluminiumen i tyggegummipapiret, -
-reagere, slik at jeg får en gnist.
Jeg har bare én sjanse. Håper det går.
Det er vakkert.
Du kan holde meg varm. Jeg skal få smeltet litt snø.
Det tar fem-ti minutter.
Klokken er 1:30 på sykehuset, og Jim er her fremdeles.
Nancy har ikke hørt noe fra ham.
Jeg sover sjelden godt når Jim er borte.
Vi har grodd sammen etter 30 år. Jeg savner ham.
Jim blir utsatt for ulykker hvert år.
Det skjer stort sett alltid noe.
Dette er fra en annen ulykke. Vi styrtet et fly, og døde nesten.
Folk skjønner ikke at vi kom levende fra det.
Men jeg valgte dette da jeg valgte ham.
Jeg vet at han har mer vondt enn han innrømmer.
Det er urovekkende. Håper det ikke er alvorlig.
Jeg kan ikke gjøre noe. Jeg må bare vente.
I nærheten av Willow...
Det ser ut til å bli en lang natt for Roger.
Er det noe der ute?
Kanskje det er en prærieulv i nærheten.
Det blir en lang natt. Rovdyrene kan komme nærme.
Jeg kan kaste brennende pinner mot dem.
Eventuelt må jeg bruke skytevåpen.
Det kommer til å gå bra.
Klokken er 04.
- Har du nålen? - Har ikke du den?
Cliffs team strever med å legge den 366 meter lange skinnen-
- i Whittier-tunnelen. De har knapt med tid.
- Det duger nok. Klar? - Så klar som jeg kan få blitt.
- Den må holdes høyt. - Det er bra.
Vi må få opp farten hvis vi skal bli ferdig i tide.
I nord, nær Talkeetna...
Nancy har bekymret seg for Jim i hele natt.
Jeg har vært urolig og sovet dårlig fordi han ikke er her.
Det er ikke bare mannen hun er bekymret for.
Jeg liker ikke å være her alene.
Det ser ikke ut til at vi hadde gjester i går.
Jeg er redd for bjørner.
Men alt ser uberørt ut.
Jeg håper Jim kommer i dag. Jeg gleder meg til han kommer.
Hvis han kommer, skal jeg sove godt i natt.
225 kilometer lengre nord...
Det var en lang, kald natt.
Roger har gått seg vill, og er desperat etter å finne elven.
Dette har ikke vært lett så langt, men vi holder ut.
Vi er så nære. Jeg må prøve å finne elven.
Markerer du den? Skal vi gå oss vill igjen?
Det var ikke noe gøy.
Jeg knytter disse langs stien, -
-slik at jeg kan finne den igjen.
La oss gå.
Jeg tror jeg ser elven.
Det tok en dag lenger enn jeg hadde trodd, men jeg klarte det.
Dette vil være til stor hjelp.
Ved Talkeetna, har Nancy fått godt nytt.
Jim er på vei tilbake fra sykehuset.
- Hvordan går det med deg? - Bra.
Du ser ut til å være i god behold.
Hvordan gikk det med deg?
Jeg har bare røket et leddbånd.
Jeg kan ikke gjøre noen ting i 4-6 uker.
Da håper jeg du adlyder. Jeg har en overraskelse til deg.
- Det er godt å ha være tilbake. - Godt å ha deg tilbake.
- Velkommen hjem. - Så deilig.
Jeg synes synd på sykepleierne som må ha med deg å gjøre.
En av dem sa at jeg måtte kle av meg og ta på meg en slags...
- Stringtruse? - Ja.
Hva skal det være godt for? Skulderen min er jo ikke der nede.
"Skulderen min er her."
- Velkommen tilbake, kjære. - Takk.
For en god eplepai.
Jeg tror den vil være på plass om mindre en 30 minutter. Det lover bra.
De jobbet natten gjennom, -
- og nå har Cliffs team endelig fått på plass skinnen-
-i Whittier-tunnelen.
OK. Nå sitter den fast.
- Jeg tror vi kan dra. - Det ser bra ut, sjef.
- Bra jobbet. - Takk.
Spre budskapet.
Det har vært en lang natt og vi har jobbet hardt, -
- men nå er vi ferdige, og togene kan kjøre.
Jeg er fornøyd med guttene.
De er nok støle og slitne nå, -
- men vi fikk gjort mye på kort tid. Jeg er fornøyd.
Klokken 09.
Tunnelen har åpnet igjen, -
- og flere tusen tonn last kan fraktes videre.
Da kjører vi inn i tunellen.
Ja, kom igjen!
Tekst: Mari Walle Thorsen www.btistudios.com